VOLPONE
Nano! Castrato! Haideti odata!
Mai repede! N-avem vreme de pierdut!
Repede!
Adio!
Nano!
Neindemanaticule! Mai repede!
Vino!
Plateste-i!
Adio, Toscana!
- Ce s-a intamplat? - Volpone?
- Credeti ca... - Volpone?
- Credeti? - Sunt sigur! A murit!
- Deschideti! - Dati-mi voie!
- Volpone! Nemernicul! A fugit! - E cu neputinta!
- Si-a batut joc de noi! - Nemernicul!
Innoptam aici. Voi ramaneti la trasura. Va trimit de mancare.
Buna ziua, oameni buni! Sunt Mosca de Mantova!
Numele nu va spune nimic? Pacat! Sau, mai curand, cu-atat mai bine!
Pentru ca nu Mosca de Mantova a intrat in acest han, ci Stiinta!
- Cati ani credeti ca am? Dle? - Nu stiu... 40?
Domnul zice 40! Si dv., doamna?
- 35? - 35, zice doamna! Multumesc.
- Alte propuneri? - 42.
- 42! - 38?
53?
41?
42?
Multumesc. Asadar, in jur de 40 de ani...
In afara de doamna, care mi-a dat 35...
E timpul sa va spun adevarul! Am 65 de ani.
- Aiureli! - Am 65 de ani si va voi demonstra.
Am forta, alura, vocea si chipul unui om in puterea varstei,
desi ar trebui sa fiu batran. Dar nu sunt. De ce?
Pentru ca iau o picatura de Minerva in fiecare dimineata!
- Mincinosule! Sarlatanule! - Lasati-i sa vorbeasca!
Are dreptate sa se indoiasca. Sunt atatia sarlatani!
Si nu ma adresez prostilor si credulilor!
Va apreciez spiritul critic, dle. De aceea, pe dv. Vreau sa va conving.
Elixirul Minerva e un medicament, dle. Asta inseamna ca are limite.
Dac-as fi fost un sarlatan care vrea sa va vanda gainat de porumbel,
v-as fadagui tinerete vesnica, sanatate de fier si piele de sugar.
Nicidecum, dle! Minerva e un medicament.
Are oarecare efecte, dar nu pe toate!
Minerva are efect asupra chipului, a torsului, a picioarelor, viscerelor.
Dar are un punct slab. Nu are efect asupra mainilor.
Priviti-mi mainile, dle! Sunt mainile unui om de 40 de ani?
Aceste pete, aceste cute...
- Sunt mainile unui om de 65 de ani! - Da...
- 65 de ani! - Mi-as fi putut pastra manusile...
V-as fi putut propune Minerva laudandu-i numai calitatile,
lasandu-va sa-i descoperiti singuri limitele:
Minerva intinereste, reda o digestie de sugar, o sanatate de sarantoc,
caci sanatatea e singurul bun al celor saraci,
da ceasul inapoi cu 20 de ani, dar lasa mainile intacte!
Veti avea corpul de alaltaieri, dar va veti pastra mainile de azi!
- Il vreti, totusi? - Da!
Stati! Nu cunoasteti pretul! E foarte scump. 20 de pistoli fiola!
- Nu scad pretul. Tot mai vreti? - Da!
- Trei! - 20!
- Si domnul? - Domnul va admira.
Dar nu cumpara?
Domnul admira performanta actorului, nu pe cea a doctorului.
Politia! Nu miscati! Cautam un raufacator!
E printul!
El e! El mi-a vandut un elixir impotriva caderii parului!
- Sunteti sigur, printe? - Si?
Si?
Prindeti-I!
- Luati-mi banii! - Nu banii-mi trebuie, ci parul meu!
M-ai facut de ras in fata poporului!
Duceti-I sus! Innoptam aici. Maine, o sa-ti piara cheful de ras!
De ce se tine iubirea maselor? De-un fir de par!
- Cretinilor! L-ati lasat sa scape! - Nu e vina mea!
- Multumesc. Cu cine am onoarea? - Volpone.
- Mosca de Mantova. - Asadar, era adevarat...
Ma numesc Mosca si sunt din Mantova. De ce ati riscat pentru mine?
- Am nevoie de cineva ca dv. - Pentru?
- Vreau sa va angajez. - Ca?
Servitor? Sunt prea orgolios. Secretar? Nu scriu corect.
Om de incredere? Nu se poate pune baza pe mine.
Ce-ar mai fi? Vizitiu? Nu suport caii si nici ei pe mine.
Bucatar? Un singur lucru stiu face la bucatarie: Mananc.
Nu vad cum v-as putea fi de folos. Nu stiu decat sa mint.
Exact la asta ma intereseaza.
- Bani furati? - Bani castigati.
- Cinstit? - In felul meu.
Sunteti cinstit si, totusi, aveti nevoie de-un mincinos?
Uneori, cinstea are nevoie de carje.
Sa vorbim despre bani. Mincinosii sunt pasari rare. Asadar, foarte scumpe.
- Trei parale, plus casa si masa. - Trei parale? Refuz!
- Atunci, ne intoarcem la han. - N-ati face asta!
Ba da.
Am avut impresia ca v-ati speriat de politie la fel de mult ca si mine.
- Te inseli. - Nu cred.
- Vom vedea... Vizitiu, intoarce! - Nu! Cinci parale, nu trei.
- Patru. - Patru... Raman din curiozitate.
- Unde mergem? - La Neapole.
- Imbracat asa, o sa ma jupoaie. - Du-te! Si nu te targui!
- Nici macar un pic? - In nici un caz! Investesc!
- Cel mai frumos palat din Neapole? - Cel mai frumos palat din Neapole.
- Si cel mai central? - Exact. Cel mai central.
- Dar va costa o avere! - Stapanul meu e foarte bogat.
- Dar sa arunce banii pe fereastra... - Si ce-ati vrea sa faca?
E pe moarte, maestre Grapione. Vrea sa se intoarca aici, unde s-a nascut.
Aici a scos primul strigat, cand era sarac.
Se intoarce ca sa-I scoata pe ultimul acum, cand e bogat.
- Bogat cum nu se poate spune. - Serios?
Zadarnicie! La ce-i folosesc trei cufere cu aur, sase palate,
noua vapoare, argintarie, piese din argint aurit si cositor?
Suntem egali in fata mortii.
In cimitire, sunt morminte fastuoase, nu si morti bogati. Zadarnicie!
Zadarnicie! Cred ca am ce va trebuie.
Foarte bine, Mosca. Excelent!
Acum ne trebuie 30 de servitori, bucatari, valeti, cameriste...
Tot nu pricep. Am facut ce mi-ati cerut, dar nu inteleg.
- Ce? - Cum castigati banii.
Vad cum iii cheltuiti, dar nu si cum iii castigati.
Gresesti! Acum, nu cheltuiesc. Investesc!
Ce sunteti? Bancher? Camatar? Imprumutati bani bogatasilor?
- Nu. Lau bani de la bogatasi. - Faceti negustorie?
Din negustoria asta numai eu am de castigat.
- Investiti in vapoare? - Nu. Prea riscant!
- In arta? - Nesigur.
- In manufacturi? - Inutil.
- Sunteti mestesugar? - Vulgar.
Nu. Stau culcat, nu ma misc si astept. Banii vin singuri.
Nu inteleg. Aveti prieteni la Neapole?
N-am calcat niciodata aici. Nu cunosc pe nimeni.
Dar pun prinsoare ca, intr-o saptamana, voi avea multi prieteni.
Foarte bine... Perfect!
Spune-mi cum iti imbatranesti mainile. M-a impresionat la han.
Foarte simplu! Petele maronii le fac cu coaja de nuca
si zbarciturile, cu un lipici care, uscandu-se, se strange.
Arata-mi!
Acum du-te in piata si repeta ce-am sa-ti spun.
Doua lazi de piersici si una de caise. Livrati-le la Palatul Princiar.
- Palatul Princiar? E locuit? - Da, dar nu pentru multa vreme.
Bietul meu stapan, dupa ce-a facut avere in nordul Italiei,
s-a intors aici, ca sa moara. Nu mai are mult...
- Cum ili cheama? - Volpone.
- Volpone? - Va spune ceva?
Volpone? Imi amintesc! Mergeam la catehism impreuna!
Volpone! Ne jucam impreuna, la scoala!
Volpone! Mamele noastre erau prietene!
- Serios? - Eram invidios!
Mama mi-I dadea mereu drept exemplu. Era fiul prietenei ei.
Ma certa, spunandu-mi: "Volpone ar fi zis asta, ar fi facut asta"...
- Ne necrezut! - Era mereu cu un pas inaintea mea.
- Era ceva mai mare. Cu zece ani... - Mai mult.
- 15. - Mai mult.
- Memoria e tradatoare! - Asa e.
- Iti aduci aminte, scumpo? - De Volpone?
- Nu. - Nu de Volpone! De mama!
- De ea imi aduc aminte. - De mama, vorbind de dna Volpone!
Buna ei prietena... Dna Volpone! A pomenit-o de-o mie de ori!
Nu asculta nimic. Nu-si putea suferi soacra.
Du-te in spate, scumpo. Te-ai aratat destul. Si acopera-te!
Scumpul Volpone... L-as obosi daca i-as face o vizita?
- Nu stiti cati isi amintesc de dv.! - Nu-i asa?
- Si cat sunteti de iubit! - Nu-i asa?
Si cat iii intristeaza starea dv.!
- Lata-I pe dl Grapione, notarul... - Reintru in afaceri!
Stai sa ma bag in pat!
- Cum se simte? - Din pacate, foarte rau.
In pofida bucuriei de a se afla aici, e tot mai slabit, din zi in zi.
- Vreti sa va prezint? - Va rog...
Dle Volpone, a venit dl Grapione, notarul, care v-a gasit acest palat.
Foarte bine... Foarte frumos... Multumesc...
V-a adus acest buchet urias. Un gest minunat din partea sa...
Nimic nu-I obliga s-o faca!
Sunt trandafiri?
- Nu-mi plac decat trandafirii. - Sunt crini.
- De maine, iii aduc trandafiri. - Trandafiri albi... Ce miros!
Sunteti foarte amabil... Multumesc.
- Spuneti-mi ca visez! - Ce s-a intamplat?
Volpone! Tu esti! Dupa mai mult de 40 de ani! Iti aduci aminte?
Sunt eu, Volti! Ma recunosti? Jucam bile impreuna!
Volpone si Volti, inseparabilii! Dupa 40 de ani! Iti dai seama?
- Volti? - M-a recunoscut!
Volti...
Ma bucur ca ai reusit in viata. Nu m-am indoit nici o clipa!
Eu si mama spuneam mereu: "Volpone va ajunge departe!"
Dar si tu ai ajuns bine, Volti. Notar...
- Sigur, dar nu se compara... - La ce-mi folosesc banii?
Trei cufere de aur, sase palate, noua vapoare... Pentru cine?
Pentru nimeni. N-am sotie, n-am copii... N-am nimic!
N-ai sotie! N-ai copii! Dar frati, surori?
Un frate... Tii minte? Ricardo...
- Sigur! Ce face Ricardo? - A murit.
- Doamne! - Aveam si o sora, Claudia...
- O tii minte pe Claudia? - Cum sa nu? Frumoasa fata!
- Ba urata. - Depinde cum o priveai...
Ba foarte urata!
Ce s-a intamplat cu ea? Nu era prea sanatoasa...
Claudia? Zdravana ca o inghititoare de sabii!
- Serios? - Da... Strivita de o schela.
- Nu se poate! - Ba da. A murit pe loc.
- Nu mai spune! - Ce tragedie!
Se vede c-o iubeati.
- Spune-mi, draga Volpone... - Ma tutuieste!
- Ca pe vremuri! - Ma tutuieste!
Spune-mi, draga Volpone, ti-ai facut testamentul?
- Testamentul? - Da.
- Nu. Ar trebui? - Dac-ar trebui?
Iti dai seama ce-o sa se intample daca nu lasi un testament?
Dupa legile Neapolelui, toti banii vor ajunge la saraci.
A adormit. Il cunosc. N-o sa se trezeasca vreo ora...
Emotia... Bucuria de a va revedea, fara indoiala!
Trebuie sa ma ajutati! Fara act notarial, banii vor ajunge la saraci.
- La saraci? Asta e foarte bine. - Foarte bine?
Sa prapadesti o asemenea avere, dand-o pe mana saracilor?
O s-o imparta, o s-o imprastie, o s-o micsoreze, o s-o cheltuiasca!
Saracii nu stiu sa pastreze banii. Le curg printre degete.
Mai bine-i arunca in mare! O sa va spun ceva, Mosca.
Daca banii ajung la saraci, nimeni nu se va imbogati. Nimeni!
Mi se parea potrivit sa-i dea celor care nu au.
Trebuie sa-i dea celor care au nevoie!
Saracii n-au nevoie de bani, pentru ca sunt deja saraci.
Bogatii, in schimb, au nevoie intotdeauna si stiu sa-i inmulteasca.
- Nu ma gandisem la asta... - Sigur!
Ma duc la birou si ma intorc cu un testament bine intocmit.
Las numele mostenitorului necompletat, ca sa-I scrie singur.
- Da, dar cine? - Cred ca un prieten...
- Un vechi prieten ar fi potrivit. - Dv., de pilda?
- Mi-e indiferent. Nu ma priveste. - Ba da, Mosca, te priveste.
Mostenitorul va sti sa aiba grija de tine, recompensandu-te pentru ajutor.
- M-am facut bine inteles? - Foarte bine.
Ce se petrece aici?
Sunt prieteni din copilarie ai dlui Volpone.
- Toti astia? - Il stiu bolnav si-i aduc daruri.
- Nu te gandesti ca mint? - Ei?
Sigurca da! Sunt impostori! Nu l-au cunoscut pe Volpone!
- Atunci, de ce-ar minti? - Pentru mostenire!
- Nu pot sa cred... - Ai sufletul curat, baiete.
Ala, de exemplu... Camatarul Secco...
Zicea ca l-a tinut pe Volpone pe genunchi.
Da? A venit la Neapole acum zece ani.
Nu! Oricum, daca nu-i cunoaste, dl Volpone nu-i va recunoaste.
Evident! Trebuie sa-ti aperi stapanul de aceste vizite obositoare.
Intre timp, eu intocmesc testamentul. N-avem timp de pierdut! Ma intorc.
Bizuiti-va pe mine, maestre Grapione.
DI Volpone va va primi pe toti. Dimpreuna cu darurile dv...
La inceput, darurile sunt ridicole, dar ne ingaduie sa facem o selectie.
De maine, reduc numarul mostenitorilor si sporesc valoarea cadourilor.
Traiasca Neapolele! Luati! Beti pentru sanatatea mea subreda!
Nano, mereu primul, mereu insetat...
- Si dv.? - Nu pot sa ies. O sa ma culc.
As prefera o singura moneda folositoare, unui cufar inutil.
- Femeile din Neapole, dle... - Da?
Soarele sudului nu intareste numai vinul.
Dumnezeu a creat napolitanele ca sa ne simtim mai barbati.
- Sigur mi-ai cheltuit toti banii! - Ba bine ca nu!
Banul e sclavul dorintelor mele, nu invers.
Notarul Grapione!
Vine din ce in ce mai devreme. Ma amusina ca pe-un peste proaspat!
Si dac-ati muri peste noapte?
- Ce mi-ai pregatit azi? - Gainat de porumbel cu hering uscat.
Ce putoare! Sa intre!
- Cum stam? - A avut o noapte foarte proasta.
Se sufoca. Spre dimineata... si-a revenit!
Foarte bine!
- A semnat testamentul? - Aseara. V-a desemnat mostenitor.
Dragul de el! 40 de ani de prietenie...
- Da, frumos gest... - Dar sunt singurul mostenitor?
- Singurul. Unicul. Adevaratul. - Dragul de el! 40 de ani!
L-am adus o piesa de vesela...
- Nu trebuia... - Ba da!
- Oricum, o veti recupera dupa. - Da. Dragul de el...
Dati-i-o dv. Va fi incantat! Si el va iubeste.
- Cum ne simtim in dimineata asta? - Dta, bine. Dar eu...
- Lasa... - Ba da. Ma indrept spre ultimul port.
Nu fii asa optimist!
Ce vas frumos! Vezi cum sunt? Ar trebui sa dispretuiesc luxul.
- Dar imi face mare placere! - E bine. E semn de sanatate.
Dar nu vad decat una.
De obicei, supierele de cositor se vand pereche. Nu?
- Da... - Pacat!
Maine ma duc s-o cumpar pe-a doua.
- Adevarat? - Da. Promit.
Esti un prieten adevarat! Totusi, nu merit...
O noua vizita! Va las sa va iubiti.
- Cum se simte stapanul tau? ...intremeaza.
- Poftim? Se mai intremeaza? - Nu. Am spus: "Nu se intremeaza".
De fapt, ce are?
De toate. Ftizie, guta, apoplexie, paralizie, angina, ipohondrie...
Stapanul meu a luat toate bolile pe care le poate avea cineva.
Pica bine! L-am adus un remediu facut de medicul meu personal.
- Ce e? - Vindeca tot. E panaceul universal.
Vindecarea definitiva, prin moarte. Stapanul nu sufera leacurile.
L-a alcatuit in fata mea! Contine numai lucruri bune.
Flori, plante, radacini...
- Radacini? - Da.
Ciudat ca medicul stapanului nu s-a gandit la radacini...
Trebuie sa vina diseara. O sa-i arat remediul dv. Sigur o sa-i placa!
Nu! Pana la urma, radacinile nu sunt deloc bune. Deloc!
Sa lasam natura sa-si urmeze cursul, Mosca. Bine?
- Ce face vulturul asta aici? - Notarul? Testamentul, desigur.
- In favoarea cui? - Stapanul nu s-a hotarat inca.
- Trebuie sa vorbesc cu el! - Dati-mi voie sa-I pregatesc...
Volpone! Sunt prietenul dtale, Corbaccio. Iti amintesti, desigur...
Vin zilnic, de doua saptamani. Mamele noastre erau bune prietene.
Cred ca exista o singura cale de a-I scoate din letargie.
Priviti supiera pe care v-a lasat-o maestrul Grapione!
Nu e frumoasa?
Talharul! Toate astea, pentru mostenire!
Dle Volpone, sunt Corbaccio. Ti-am adus un cadou.
Prietenul dtale Corbaccio, cu un cadou...
Mi-e rusine, Corbaccio!
Ma viziteaza cel mai bun prieten si pe mine ma trezeste mirosul aurului!
- Nu-i adevarat! Nu, Mosca? - Nicidecum!
Nu mintiti! Sunt un monstru! Mor si tot la aur imi sta gandul!
Daca n-as fi fost asa, n-as fi facut avere!
N-as avea trei cufere cu aur, sase palate, opt vapoare...
- Noua. - Poftim?
- Noua vapoare. - Are dreptate. Noua vapoare.
Domnul Secco!
- Camatarul? Ce cauta aici? - Il cunostea pe tatal lui Volpone.
L-a tinut pe Volpone pe genunchi...
- Si-I credeti? - Poftim?
Raman! Am inteles ce se petrece. Li voi impiedica!
Aceea nu e dna Corbaccio?
Da, ea e... E cu un tanar.
Prea tarziu! Tocmai au dat coltul.
- Ma intorc! - Da...
Gata! Corbul a plecat, soseste vulturul!
- Dureaza! Cum se simte? - A avut fierbinteli azi-noapte.
- Bine. Foarte bine. - Respira greu, suierator...
- Bine. Foarte bine. - In zori, avea pielea plumburie.
Pulsul e lent, slab, aproape imperceptibil.
- Foarte bine. Si creierul? - Li curge pe nas.
- Ce culoare are? - Verde.
- Bine. Si urina? Cum e? - Sangerie.
- Foarte bine! Si fecalele? - Glumiti! N-a facut de cinci zile.
Bine. Foarte bine. Nu mai dureaza decat cateva ore. Plec.
- Nu vreti sa-I vedeti? - Nu. Anunta-ma cand moare.
- Da, dar... - Ce e?
- Tot nu si-a numit mostenitorul. - Poftim?
Ce vremuri grele! Nimic nu merge! Trebuia s-o faca de aseara!
- Da, dar aseara ezita... - De ce ezita?
- Multi iii dau tarcoale. - Dar cadourile mele...
Dle Volpone, trebuie sa ma ascultati! Am venit cu dl Secco.
V-a adus un cadou incredibil, cel mai important din cate se pot face.
- Un cadou cum n-ati mai primit. - Secco...
Spuneti-i chiar dv.
Va numesc mostenitorul meu.
Imi dezmostenesc fiul si va trec in testament, in locul lui.
Secco... E prea frumos! Prea mult! Neasteptat!
Va bucurati?
Bine... Plec.
Bastonul!
DI Volpone e asa fericit ca ar vrea sa-i lasati ceva, sa sarute la noapte.
- Ce anume? - Bastonul.
Nu! Bastonul meu!
Bine...
O lectica? Prea scump!
Nu-mi place ce mi-ati cerut. Daca afla fiul meu...
Cum sa afle?
Si peste trei zile, cand Volpone va fi mort,
fiul dv. Va fi un mostenitor si mai bogat.
Da... Ce vremuri grele!
Nimic nu merge...
Bravo, Mosca! Meriti sa-ti invelesc limba in aur!
Nu mi-a venit niciodata ideea cu testamentul. Decat cu al meu...
- Si are 84 de ani! - Si-a ramas fara baston!
- Ce safire minunate! Smaralde... - Da...
Ma plictisesc, Mosca.
Ma uimiti! Sa ai atata aur si sa nu stii ce face cu el!
- Tu ce-ai face? - Nu stiu... L-as risipi.
Cine elegante, vinuri scumpe, haine, serbari...
- Mi-as satisface placerile. - L-ai cheltui? Eu nu pot.
- Stii, am fost sarac... - Sunteti inca.
Exista doua soiuri de bogatasi: Bogatasii bogati si bogatasii saraci.
Bogatasii bogati duc o viata frumoasa pentru ca risipesc tot.
Bogatasii saraci duc o viata trista pentru ca pastreaza tot.
- Fals! Avand bani, am si putere. - Ce putere?
Puterea de a subjuga oamenii, de a-i face amabili,
de a-i obliga sa ma slujeasca, sa ma maguleasca, sa ma onoreze...
Nu pe dv. Va respecta, ci aurul. Doar aurul!
Zeul mut caruia i se inchina toti muritorii.
Ai noroc, Mosca. Te distrezi.
Eu, care sunt prizonier al acestui rol de muribund...
...nu mai pot sa traiesc.
Vreti sa va distrati? Vreau sa va fac o propunere.
- A vomitat bila toata noaptea. - Nefericitul!
As prefera sa nu-I deranjez, sa-I las sa se odihneasca...
Arunca, totusi, un ochi, din vreme-n vreme, sa stim cum stam.
- Raman acasa. Astept. - Fara suparare... Ce asteptati?
- Vesti despre prietenul meu. - Mai nou, aveti prieteni?
- De cand? - De cand dv. Aveti sentimente.
- Unde se ascunde talharul? - Dta!
- Da, eu! Credeai c-am disparut? - Sa zicem ca speram...
Cine-s papitoii astia? Vorbesc sau sunt pictati?
Dlor, vi-I prezint pe Balduccio, fratele vitreg al lui Vulpone.
Unde e Volpone?
Nu insista! Te implor! Lasa-I sa se odihneasca putin...
Capusa! Golanule! Derbedeule!
Gunoiule! Ti-ai ucis mama, de durere!
Nu-ti cer mare lucru. Gazduieste-ma cateva zile.
Niciodata! Doar o odaita...
Niciodata! Nimic!
Ingaduiti-mi sa-i dau o odaita sus, cu slugile!
- Nu! Nimic! - Numai cateva zile, dle!
Bine... Dar numai cateva zile. Si sa nu-I vad!
Multumesc, Volpone. Vezi ca nu esti asa rau cum te crezi? Afara!
Nu insista, Balduccio!
E exact opusul lui Volpone. Sanatate, apetit, bucurie de a trai.
Bautor si fustangiu. Sarac.
- Ziceai ca n-are mostenitori legali. - E doar un frate vitreg!
Si Volpone ili dispretuieste. L-a dezmostenit de mult.
Il judeca incapabil, refuza sa-i dea pana si-un codru de paine.
- Prezenta lui o sa-I oboseasca mult. - Bine. Foarte bine.
Nu vreti sa-mi lasati cadourile? I le dau lui Volpone mai tarziu.
Minunat, Mosca! Parc-as iesi din convalescenta!
E minunat!
Uite ce femeie!
- Ti-i pun chiar eu... - Lasa-I pe baiat! E meseria lui.
Sa ingenuncheze la picioarele femeilor... Asta numesti meserie?
- Iti plac, Caelia? - Mult. Dar sunt prea scumpe.
- Ti le ofer. - Nu, prietene! E o nebunie!
- Dar sunt nebun dupa sotia mea! - Scoate-mi-le.
Necazul e ca ma strang putin. O sa ma raneasca.
- Pot fi largite. Nu, baiete? - Da, dle. Va dura o zi.
O zi! Imi trebuie maine seara.
- Le puteti aduce acasa? - Da, dle.
Esti cel mai bun sot! Nu te merit.
Maine la cinci.
Ce femeie, Mosca! Si ce cretin de sot are!
Crezi ca mi-ar putea usura convalescenta?
De cand n-ati mai facut dragoste?
Nu mai stiu... E infricosator!
Inainte de a trece la femei maritate, va propun sa treceti pe la spital.
- La spital? - La bordel.
Vinul de Toscana e gata!
Ce vigoare! De patru ori!
Normal. Afost, oarecum, dezvirginat.
- Cu ce te ocupi? - Ma-ntind, tusesc si banii vin!
- Esti tarfa, ca mine? - Da.
Priviti!
Nu sunteti dv.! Nu se poate!
Nu, nu suntem noi. Nu e Volpone, ci Balduccio.
Eu nu sunt Mosca si dv. Nu sunteti maestrul...
Daca e notar, nu-nseamna ca nu mai e barbat!
Imi cer scuze...
- Nu m-ati vazut. Adio! - Adio! Incantat ca nu v-am vazut.
Trebuie sa va reamintesc ca trebuie sa plecam. Maine avem de lucru.
Va trebui sa va lungiti si sa tusiti.
Sa tusesc... Da... Inca o data! Vino!
- A fost bine, dar sunt bolnav. - Da. De data asta, de-adevaratelea!
O mahmureala pe cinste. Dupa asa o noapte, n-aveti nevoie de machiaj.
- N-o sa mai fiu niciodata ca inainte. - Inainte de ce?
- Inainte de-a fi bolnav. - Ce simtiti?
- Vreti sa chem doctorul? - Nu. Nota m-a imbolnavit.
- Ce anume? - Nota de plata. 60 pistoli...
Ma doare stomacul.
Daca sunteti zgarcit, n-o sa va vindecati.
Zgarcenia nu e o boala, Mosca. E o virtute!
Vreau sa ma simt bine, dar sa nu ma coste scump.
De la ce pret devine "scump"?
- "Scump" e tot ce costa. - Dar aveti multi bani!
Chiar prea multi, dat fiind ca nu cheltuiti deloc.
Niciodata n-ai prea multi bani.
Vreti sa-mi spuneti ca nu va face placere sa va cheltuiti banii?
- Mi-e groaza de asta! - Atunci, de ce-i castigati?
- Ca sa-i pastrez. - Si de ce-i pastrati?
- Ca sa-i am. - Si de ce-i aveti?
- Ca sa-i am! - Dar la ce va slujesc?
Nu fi prost, Mosca! Banii nu slujesc la nimic, sunt un scop in sine.
A avea bani slujeste... la a avea bani!
Daca va plac banii, ati putea avea mult mai multi.
- Poftim? - Da. Va multumiti cu putin.
Cine risca putin, castiga putin. Dv. Nu riscati destul.
- Ba da. - Nu riscati, va castigati viata.
- Meschin. Mediocru. - Glumesti!
Eram dispus sa va admir cand v-am descoperit stratagemele.
Dar acum le stiu pe toate. Sunt uzate si admiratia dispare.
- Nu! - Ba da! Pentru ca jucati marunt.
Incercati sa riscati. Manipulati-i! Starniti-i unii impotriva altora!
Puneti focul! Porniti razboiul! Sa fie in stil mare!
- Ti se pare ca joc marunt? - Da.
Exagerezi!
Iti arat eu! Dispare admiratia?
O sa vezi!
- Saluti, zambesti si pleci. - Atunci, de ce m-ai adus?
Volpone vrea sa te vada. Si vezi ce faci cu salul! Mereu aluneca.
Salurile sunt facute tocmai pentru a aluneca. Cum e acest Volpone?
- Aproape mort. - Aproape?
Nu destul.
Corbaccio!
Vad ca, in cele din urma, nu ti-ai adus sotia, ci fiica!
E sotia mea.
E sotia lui.
Cum va simtiti?
- Sunt ranit. - Unde?
Aici, inauntru. O sageata...
Sunt ranit...
- Ce-i asta? Se simte mai bine? - Fratele dlui a adus un medic nou...
- Ce se baga? - Remediul a avut efect imediat.
E, fara indoiala, potiunea pe care ati adus-o zilele trecute...
Fara indoiala.
Medicul spune ca nu va muri decat daca face dragoste cu o femeie.
N-ar avea scapare.
- Credeti ca l-a tratat pe degeaba? - Inca unul!
- Si-ar vrea? - Ce?
- Ar avea chef de-o femeie? - Volpone? Niciodata!
E grea mofturos. Vede o tarfa de la 20 de pasi. Nu...
Ar fi nevoie de-un miracol, de-o dragoste la prima vedere,
de-o intalnire neasteptata...
Stati linistit!
Cat timp nu va avea ganduri rusinoase, va trai.
Si cum nu are niciodata...
Imi fac griji in privinta lui Secco. Trebuie sa vina cu fiica lui.
Se spune ca e frumoasa ca un crin. Asadar...
- Secco n-are nici o fata! - Cum asa?
Aveti dreptate! Da... E vorba despre nepoata lui.
Mi-a spus ca are o nepoata frumoasa, pura,
pe care o iubeste ca pe ochii din cap...
Vrea sa i-o prezinte lui Volpone, ca sa-I ajute sa-i gaseasca un sot.
- Ar face orice! Porc batran! - Despre cine vorbiti?
- Vrea s-o marite cu Volpone! - Nu fiti ridicol! E prea batran.
Nu esti niciodata prea batran, cand esti bogat.
E simplu: Secco vrea sa-si marite nepoata cu Volpone.
In noaptea nuntii... adio Volpone! Si ei mostenesc.
Nu!
Uita-te la muribund! Numai la asta se gandeste!
Porc batran!
E ciudat... Am impresia ca sotia dv. Iii place.
- Zici ca m-a trecut in testament... - Da. Deocamdata.
Vreau sa-ti propun ceva.
Cel mai gelos barbat din Neapole isi lasa sotia, peste noapte!
Si spera sa ma culc cu ea, ca sa-i mor in brate.
O am o noapte intreaga si nu ma costa nimic!
Jos palaria! Jucati in stil mare! Tot respectul!
Ce mai putem face acum?
- Capitanul Secco? - Da.
Sunt Mosca de Mantova.
Cara-te! E un han frecventat de barbati, nu de tarfe.
Ce idee, capitane! Insultati un om care va aduce doua milioane...
Lasa-ne singuri.
- De ce mi-ai aduce doua milioane? - Pentru ca sunt bun la suflet.
Valea!
- Si pentru ca-mi voi primi partea. - Spune tot!
Atata veti mosteni la moartea tatalui dv.
- De unde stii? - Am vazut testamentul.
Atata iii lasa tatal dv., dezmostenindu-va, unui anume Volpone.
- Imposibil! De unde stii? - Am vazut testamentul.
- Imposibil! N-a facut asta! - Ba da.
- Nu! - Intrebati-I!
- Cretin batran, dement si terminat! - Sunt tatal tau, vierme!
Ce scandal!
Imi place. Sa-I ridici pe fiu impotriva tatalui... Bine jucat!
La o parte!
Duceti-va acasa!
Spargeti usa!
- Pe cine pariezi? - Pe fiu.
Pe tata. Zgarcitii nu mor niciodata.
Oricum arfi, dv. Iesiti in castig.
Castiga fiul, mosteniti pe data. Castiga tatal, mosteniti mai tarziu.
A castigat! Veti mosteni mai tarziu.
Trebuie inchis! A vrut sa ma omoare. Trebuie inchis!
- Va luam si pe dv. - Pe mine? Dar sunt tatal lui!
Un tata care-si loveste fiul? O sa ne povestiti... Luati-I!
Dati-mi drumul! Lasati-ma!
- Bine jucat, Mosca! - Ce-mi dati?
Respectul meu.
O sa-mi astept infirmiera. Nu pot s-o primesc in chip de Balduccio?
Nu. E cu neputinta!
Dar cum sa-i plac deghizat in mine... in sfarsit, nu in mine, dar...
Nu e nevoie, dat fiind ca sotul ei a trimis-o sa se culce cu dv.
- Totusi, mi-ar fi placut... - Ce? Sa accepte? Va accepta.
- Jocul sotului ei, nu pe mine! - Nu cumva sunteti indragostit?
- Mi-ati fagaduit o marire. - Ti-o fagaduiesc inca, Mosca.
- Va las... - Lasa-ne, prietene.
- Voi fi acasa. - Bine.
Atunci, va las...
Ai spus-o de 15 ori si n-ai facut-o niciodata. Nu te mai cred.
Va anunt ca nu sunt la fel de proasta ca sotul meu.
Nu cred o clipa ca sunteti cu adevarat bolnav.
V-am vazut privindu-ma zilele trecute, cand imi probam botinele.
Nu eram eu... Era fratele meu!
Desigur! Chemati-I pe el, altfel nu raman!
Lata-I!
Da...
Mosca? De ce vii la ora asta? Imi aduci o veste proasta? Volpone?
Volpone n-are nimic.
- Pentru dv. Imi fac griji. - Cum asa?
S-a lasat convins de fratele lui? L-a trecut in testament?
Nu. Cu fratele m-am descurcat mereu. Dar acum nu stiu ce sa fac.
- Si stiti ce devotat va sunt! - Stiu...
- Ce s-a intamplat? - Cum sa lupt cu un proxenet?
- Un proxenet? - Corbaccio!
Tu esti, scumpo?
- In numele legii, sunteti arestat! - Stati! Nu se poate!
Va inselati! Sunt negustorul de panzeturi... Va inselati!
M-ai omorat!
In sfarsit!
Ce bine e... Iti inseli sotul adesea?
- N-am de ales! - Poftim?
E asa gelos ca trebuie sa-I insel uneori, ca sa-i suport crizele.
Sunt o femeie cinstita, care se razbuna.
- Si daca n-ar fi gelos? - Atunci, as fi o femeie vicioasa.
Imi place!
- Stapane! A venit politia! - Ce e?
- Ce fac? - Stati in pat. Va reuseste de minune.
Sa stau... La naiba!
Politia!
- Doamne! Lar am adormit! - Dv. Sunteti sotia lui Corbaccio?
Da. Nu-i spuneti sotul meu ca am adormit. M-ar certa.
- Si el e Volpone? - Da.
Bietul de el, mi-a cerut sa-i citesc Biblia.
Problema e ca ma adoarme intotdeauna.
Luati-o!
E o greseala! Sunt Corbaccio, negustorul de panzeturi!
Sunt nevinovat! E o greseala! O confuzie! Protestez!
Zgarcitule! Degeneratule! O sa ajungi la groapa comuna!
Sunt banii mei! Fac ce vreau! Te dezmostenesc!
- Ai facut-o deja. - De data asta, e batut in cuie!
Cata lume buna!
Scoateti-i de-aici pe-astia doi. Separat. Sa se omoare-n alta parte.
- Nu! Nu ma duc la proces! - Nu e al dv., ci al lui Corbaccio.
- Sunteti chemat ca martor. - Nu merg nici ca martor!
Nu vreau sa am de-a face cu justitia. Ai mers prea departe, Mosca!
Va rog!
Va reluati rolul de muribund si ne batem joc de notar.
Mi-e frica, Mosca.
Nu esti om, ci un demon care mi-a intrat in cap!
- Demonul jocului. - Un proces...
- Totusi, mi-e frica. - Jucati marunt!
Bine. O sa ne batem joc de maestrul Grapione.
Sunt cel mai vechi prieten al dlui Volpone
si de aceea, am fost numit mostenitorul dumnealui.
Dar negustorul Corbaccio incearca, pe toate caile, sa-mi fure mostenirea.
Inclusiv prostituandu-si sotia.
Il acuz ca si-a oferit sotia lui Volpone,
ca sa schimbe hotararea batranului
si sa-i provoace o stare de lascivitate care l-ar ucide.
Datorita mie, politia i-a descoperit la timp sotia in patul lui Volpone.
Langa patul lui Volpone! Veghea bolnavul!
Liniste!
E o acuzatie grava, maestre Grapione. Sper ca aveti dovezi.
Acuzat Corbaccio, ce aveti de spus in apararea dv.?
Am de spus ca-I cunosc pe Volpone mai bine decat maestrul Grapione,
dat fiind ca mamele noastre au fost bune prietene.
Bietul om sufera cumplit
si m-am gandit ca prezenta unei femei i-ar fi de mare ajutor.
- V-a vorbit despre testament? - Niciodata.
Am facut-o din prietenie, in amintirea mamelor noastre.
Eu nu sunt nici notar, nici vultur.
Nu va permit!
Liniste!
Sa intre martorul Mosca, zis Mosca de Mantova, servitorul lui Volpone.
Maestrul Grapione spune ca ati venit sa-i anuntati tertipul lui Corbaccio.
Nicidecum. L-am spus doar ca ma bucur ca avem, in sfarsit, o infirmiera.
El a inteles cu totul altceva si s-a infuriat.
Liniste!
Asadar, nu sustineti acuzatia maestrului Grapione?
Nici macar n-o inteleg.
Si-apoi, nu inteleg de ce sustine ca e mostenitorul lui Volpone.
Stapanul meu nu si-a facut inca testamentul.
Apararea o cheama pe Caelia Corbaccio, sotia negustorului Corbaccio.
Maestrul Grapione sustine ca sotul dv. A vrut sa va vanda lui Volpone.
Sotul meu? Cu neputinta! E cel mai gelos barbat din Neapole!
Dar ce-ati facut asta-noapte, la capataiul lui Volpone?
Am vorbit. Apoi am adormit.
Cand Volpone mi-a cerut-o, i-am citit din Biblie.
- Si apoi? - Nimic.
E o carte lunga. N-am avut timp s-o termin.
Liniste!
- Si Volpone n-a incercat sa... - Sa?
- Sa va atinga? - Ba da. M-a tinut de mana.
- Mi-a spus ca am pielea moale. - Dar nu mai mult?
Cum va puteti gandi? In starea lui?
Apararea ili cheama pe martorul Volpone.
E Volpone?
El e? El ar fi trebuit sa se bucure de serviciile doamnei?
Se simtea mult mai bine ieri, dle judecator.
- V-ati intocmit testamentul? - Da.
De fapt, nu... Maestrul Grapione m-a obligat.
- E meseria mea, dle judecator! - Taci, nemernicule!
Asadar, v-a obligat sa intocmiti un testament?
Sunt asa bolnav... N-am indraznit sa nu ma supun.
De altfel, voia sa-I trec pe el, ca mostenitor.
L-am spus c-o sa ma mai gandesc.
Nu s-a suparat. De atunci, mi-a facut multe cadouri.
- La te uita! - Da...
N-am nevoie sa aud mai mult.
Acuzat Corbaccio, retragem toate banuielile care apasau asupra dv.
Si dv., acuzator Grapione, sunteti condamnat la plata a 1.000 de pistoli
in favoarea lui Corbaccio, pentru prejudiciu moral,
plus 100 de pistoli Curtii, pentru ca ne-ati irosit timpul.
Si bucurati-va ca nu va condamn pentru incercare de furt de mostenire.
O capodopera, Mosca! Iti maresc simbria!
- Cu cat? - Sase parale.
Pentru 30 de parale, depun marturie chiar si impotriva Creatorului!
- Gata! Nu mai am fiu! - A murit?
Nu, dar nu-I mai recunosc. M-a lovit. A vrut sa ma tarasca in justitie!
Nu!
- Nu ma iubea! Pe mine, tatal lui...
Nu-I interesau decat banii mei!
Ce naste din pisica, soareci mananca!
- Poftim? - Bunurile dv. Sunt in siguranta.
- Cum se simte? Dureaza... - E inconstient.
Bine. E un progres, dar...
Veniti! Nu ne mai vede, nu ne mai aude... Veniti!
- Ce urat e! - Nu-i asa?
Obrajii astia cazuti... Si nasul asta borcanat!
Si pielea... Se poate numi piele?
Un zid coscovit!
- Respira inca! - Putin...
Prea mult.
- Daca l-ai sufoca? - Domnule!
- Spunem ca s-a sufocat cu perna. - Faceti-o singur.
Nu. Mai bine asteptam... E mai prudent.
Ce vremuri grele! Nimic nu merge...
Nememicul! Mai avea putin si ma omora. Sunt vaca lorcu lapte?
Bine... Le scot eu untul pe nas!
Mosca! Cheama-mi toti mostenitorii, maine dimineata. Le fac o surpriza.
- Umilit! Sunt umilit! - N-am avut incotro!
Trebuia sa punem capat zvonurilor privind mostenirea lui Volpone,
pentru a alunga vulturii. Acum avem liniste.
Toata lumea crede ca mostenitorul va fi Corbaccio.
Dinspre partea lui, nu veti mai avea necazuri.
- Nu te mai cred. - Trebuie! Dv. Sunteti mostenitorul.
Volpone va apara, prefacandu-se ca nu va lasa nimic.
De altfel, v-o va dovedi personal. Va implora sa veniti maine dimineata.
Voi veni.
- Vii, Mosca? - E Balduccio, fratele lui Volpone.
E ultima lui noapte la Neapole.
Vino!
Caelia! E ultima mea noapte la Neapole.
Sotul meu e la o intrunire a negustorilor. Va dura. Vin!
- O sa-ti duc dorul, frumoasa Caelia! - Si eu.
- O sa ma inlocuiesti repede! - Desigur. Am avut multi amanti.
Dar un pacat repetat isi pierde gustul.
Nici macar nu mai e pacat. Devine fad, ca o virtute.
Virtutea... Virtutea obisnuintei... O ai si pe-asta!
- Dar tu esti altfel... - Cum asa?
Esti mai mult decat un amant: Esti un complice.
Care sunt noutatile?
Am murit.
Da, sunt mort si le urmaresc reactiile.
Cum? Sicriele n-au gauri.
Stai linistit! Nu vor veni la priveghi. Nano! Castrato!
- Spuneti tuturorca am murit. - Dar unde vreti sa ajungeti?
Vreau sa vad vulturul, corbul si hiena apropiindu-se, amusinandu-mi starvul.
- Si le veti lua starvul de la gura. - Exact.
Dezamagirea e secretul seductiei. Apropii carnea de gura... Si o trag!
O apropii... O trag! Pana se-nfurie.
Nano! Castrato! Duceti-va in piata, pe strazi,
luati-va o mutra trista si anuntati ca am murit. Repede!
- Si testamentul? - Ce?
- Ce nume treceti in testament? - Nici unul. Vor fi distrusi.
- Putem face altceva. - Poftim?
Treceti numele meu.
Nu riscati nimic, fiind inca in viata.
In schimb, veti asista la un spectacol pe cinste.
Da, Mosca! Bine gasit!
La-i de sus! Chinuieste-i! Vreau o opera de arta!
Lasati pe mine!
Doua acoperaminte de pat tesute cu fir de aur,
patru sfesnice de argint... Covor de Anatolia cu numarul 9...
- Ce aflu? A... - A inceput sa puta.
- Doua jilturi din trandafir... - Faci inventarul? Buna idee!
Unde e testamentul? O sa-I citesc, sa-mi ridice moralul.
Ce cautati aici? Ne veti fi de folos la deschiderea testamentului...
La asta sunt buni notarii, nu?
- Mosca, stapanul tau a... - E teapan.
- Trei cufere in piele de Cordoba... - Unde e testamentul?
Sa terminam odata! Am avut o noapte teribila. Unde e cadavrul?
- Buna ziua, dle Secco. - Buna ziua. Unde e cadavrul?
Vreau sa-I injunghii, sa ma asigur ca e mort.
La varsta mea, nu te mai hranesti cu sperante.
Ce cautati aici?
Fructele investitiei mele.
L-am infundat cu cadouri, ca sa ma treaca-n testament.
Dar eu sunt mostenitorul! A spus la proces!
A zis-o doar asa, ca sa-I lasati in pace. Eu sunt mostenitorul.
- De cand mostenesc notarii? - De cand zgarcitii fac cadouri.
- Prostii! Unde e cadavrul? - Unde e testamentul?
Mosca, te rog, goneste capusele astea!
- Doua birouri; unul de abanos... - Cu tine vorbesc, Mosca!
- Da? Credeam ca latrati. - Arata-le testamentul, Mosca!
Lasati-ma sa termin inventarul. Vorbim alta data. Maine, poate.
Asa le trebuie!
Acum, arata-mi testamentul si da-i afara!
- Nu-mi place tonul... - Poftim?
Tonul pe care-mi vorbiti.
Acum, cititi...
Si dispareti! Va fi nevoie de sase ochi, ca sa pricepeti!
- Luda! - Impielitatule!
Sa fi fost cu 20 de ani mai tanar, te omoram!
- Cand ma gandesc ca sotia mea... - Ce e cu sotia dtale?
- Nimic... - Ba da! Ati marturisit!
Si? Ce mai conteaza? Ne-a inselat pe toti!
Acum, va trebui sa ma impac cu fiul meu,
dupa ce l-am pocnit cu o tigaie si l-am zvarlit in temnita!
Nememicule!
Aruncati-i in strada! Fara crutare!
Vino sa te sarut! Esti cel mai mare nemernic din cati am cunoscut.
Sunt furiosi! Si au pierdut o groaza de bani!
Mosca! Sederea la Neapole a fost un vis! Maine pornim spre Sicilia.
Dv. Pomiti spre Sicilia. Eu raman.
- Poftim? Nu ma mai urmezi? - Nu.
- Nu ne-am distrat pe cinste? - Ba da.
Si de ce nu mai vrei sa ramai in slujba mea?
Pentru ca ati murit. Si pentru ca sunt bogat.
Nu-mi mai sunteti de trebuinta. Si-oricum am da-o, ati disparut.
- O sa reapar si-o sa spun adevarul. - Serios? Va rog!
Spuneti-le tuturor ca n-ati fost niciodata bolnav,
ca agonia a fost o simpla comedie, menita sa le stoarca bani. Haideti!
- Poftim? - Vei sfarsi in lat! Escrocule!
In locul dtale, as ramane mort si-as sterge-o pe usa din dos.
- Mosca, spune-mi ca visez! - Pleaca! Nu e bine sa fii vazut.
Nu pune mana! E a mea!
- Doar n-o sa ma lasi sarac! - Mortii n-au nevoie de bani!
- O sa-mi dai, totusi, ceva... - Da!
Trei parale! Asta e simbria cu care m-ati tocmit. Si sunt milostiv!
- Te faci zgarcit! - Vedeti ce urat e?
Se pare ca e o meteahna care se capata o data cu banii. Afara!
Lasati-ma!
Ghiftuiti-va!
E si vina ta! Dac-ai fi fost mai putin rusinoasa,
poate i-ar fi stat inima si l-am fi mostenit!
Iti dai seama ce spui?
Doamne! Am cea mai proasta nevasta din Neapole!
Daca te culcai cu el, n-ajungeam aici!
Dta spui asta? Dta, care esti asa gelos?!
Dac-o faceai ca sa mostenim, nu ma inselai, tampito!
E inchis!
Dac-o faceai pentru bani, nu erai o desfranata, ci o buna sotie!
E inchis! Cine e?
- Un strigoi! - E fratele lui Volpone, Balduccio!
V-au inselat, dle. Am aici dovada. Priviti!
De necrezut!
Asta schimba tot...
- Mosca de Mantova? - Da.
Sunteti arestat.
- Pentru ce? - Pentru crima.
- Unde e cadavrul? - Care cadavru?
Cadavrul lui Volpone!
Liniste!
Ma acuzati de crima, cand nu aveti nici cadavrul!
Va acuz ca ati ascuns cadavrul lui Volpone,
ca sa nu se afle cum l-ati schingiuit.
Prostii! L-am vazut cu ochii mei! V-o jur! Mort de moarte buna!
Dar unde e cadavrul? Aduceti-I, daca vreti sa risipiti banuielile.
- Unde e? - Nu stiu. Afost furat!
- Minciuni! Unde e cadavrul? - Nu pricep... Cine ma acuza?
Eu!
Balduccio, fratele lui Volpone, va acuza ca i-ati ucis fratele.
- Balduccio? - Da, Balduccio!
II recunoasteti pe fratele defunctului Volpone?
Da.
Dle judecator, ili acuz ca mi-a ucis fratele, pentru mostenire!
Nu contest testamentul fratelui meu, caci stiam ca nu-mi va lasa nimic.
- De altfel, toata lumea stia... - Da, toata lumea stia!
Nu cer nimic pentru mine. Vreau doar sa se faca dreptate.
Liniste! Primul martor, domnul Secco...
Depun marturie ca Mosca dorea moartea stapanului sau.
Intr-o zi, a vrut chiar sa-I sufoce, in fata mea.
Nemernicule! Tu ai...
Sa-I sufoce cu pema, pe cand bietul Volpone se odihnea.
Sunt sigur ca n-a facut-o atunci
doar pentru ca nu avea inca testamentul.
Liniste! Urmatorul martor, negustorul de panzeturi Corbaccio!
In fata mea, Mosca a vrut sa-i dea bolnavului o potiune ciudata.
Spunea ca e un remediu, dar noi credem ca era otrava.
- Nemernicule! Tu ai... - l-am smuls flaconul la timp.
Si mi-am ingaduit sa-I aduc aici, drept dovada.
- E arsenic! - Sigur ca e arsenic! El a...
Liniste!
Al treilea martor al acuzarii, notarul Grapione.
Documentul infatisat de Mosca e un fals.
Desigur, numele lui Mosca a fost scris de mana lui Volpone,
dar restul testamentului a fost scris de alta mana.
- Sigur! Dv. L-ati intocmit! - Fals! Asta v-am lasat sa credeti.
Dar eu le cer clientilor mei, atunci cand o pot face,
sa redacteze intreg documentul. Se numeste testament olograf.
Asta l-am pus si pe Volpone sa faca: Un testament olograf.
Asa e. Eram de fata, dle judecator! Bietului meu frate i-a luat ore...
Afacerea e limpede!
Mosca de Mantova, te condamn pentru crima si uz de fals.
Ai merita pedeapsa cu moartea. Dar, data fiind absenta cadavrului,
comut pedeapsa in munca silnica pe viata.
Dle judecator, ar trebui acum sa ne ocupam de testament.
Ar fi timpul!
Lata testamentul lui Volpone!
Nu! Lata singurul testament autentic, scris de mana lui Volpone!
Nu! Eu am adevaratul testament, dle judecator!
Ciudat... Toti trei mi-ati dat cate un testament semnat de Volpone,
in care fiecare sunteti mostenitor unic.
- E neplacut... - Al meu e singurul valabil!
- Ba al meu! - Prostii! Am meu e! Ma pricep!
Toate au aceeasi data. Nici unul nu e anterior celorlalte.
Sunt scrise de mana lui Volpone, nu?
- Da. Recunosc scrisul fratelui meu. - Vedeti?
In masura in care aceste testamente, intocmite in aceeasi zi, se contrazic,
ili consider drept unic mostenitor al bunurilor lui Volpone
pe acela care e si singurul mostenitor natural
si care, de altfel, n-a cerut nimic, Balduccio, fratele lui Volpone!
Balduccio!
Mosca! Procesul asta a fost capodopera noastra!
- Nu v-ati indoit de mine? - Nici o clipa!
Crezi ca te-as fi lasat sa putrezesti in temnita?
Eram gata sa mor ca om cinstit, de vreme ce-am trait ca un talhar.
Nu ma mai plictisesc!
De cand te cunosc, joc in stil mare!
Acum, ca trec drept Balduccio, nu mai am nevoie sa ma ascund
si sa ratacesc din oras in oras.
In schimb, eu sunt cautat de politie si nu mai pot parasi palatul.
Am schimbat rolurile. Tu pazesti comoara si eu ma bucurde viata.
Am schimbat inchisoarea. Sunt prizonier intr-o colivie aurita.
- Cand plecam? - De ce sa plecam?
- Nu mai vreti sa jucati? - Pot face o pauza, nu?
- De ce? - Ca sa ma bucur de viata.
Sunt in gratiile frumoase Caelia.
Ce e viata, fara aventura?! Fara primejdie...
Aceeasi amanta! Aceleasi placeri... Odihna!
Doar n-o sa va transformati in rentier! Nu dv.!
- De ce nu? - Ma dezamagiti, dle.
Ai curaj, Mosca! Ma jupoi, te scot din temnita, te iert
si tu indraznesti sa-mi spui ca te dezamagesc?
Da, ma dezamagiti.
Ce te-a apucat, Mosca? Stai jos.
Bea...
Si taci!
- Mosca de Mantova! Evadatul! - Nu va fac nici un rau.
Vreau doar sa va vorbesc. Credeti-ma, stiu ce risc!
- Esti un fugar. O sa te inchid iar! - Nu inainte de a ma asculta.
Ai avut dreptate, Mosca. Am verificat informatiile pe care mi le-ai dat.
A existat la Milano, la Venetia, la Pisa, un oarecare Volpone,
care se prefacea mort si disparea cu toate darurile pe care le primise.
Te voi gratia. Si politia se va duce la palat, sa-I aresteze pe Volpone.
Am aflat si ca acel asa-numit Balduccio n-a existat niciodata.
- Vei fi razbunat! - Razbunat? Nu asta am urmarit.
- Atunci, ti se va face dreptate. - Nici asta nu ma intereseaza.
De fapt, e vorba de aventura.
Canalie! Nemernicule! Sa ma denunti, cand eram, in sfarsit, linistit!
- Va apar impotriva imburghezirii. - Ce te bagi?
Mi-au confiscat bunurile, dandu-le saracilor si bolnavilor!
- Adevaratilor bolnavi! - Nemernicule!
- Nu vreau sa va leneviti. - N-am putut salva decat acest cufar.
Nu trebuia sa ma provocati, spunand ca procesul a fost capodopera noastra.
Ca nu se poate mai mult de-atat!
- Aveam aur! - De parc-ati fi avut febra!
El va era stapan!
- Unde mergem? - Luam corabia spre Malta.
- Malta? - Va cunoaste cineva acolo?
- Nu. - Sigur?
Sigur.
Si dupa Malta, Grecia, Creta, Cipru, intreg Orientul Mijlociu!
Ai dreptate, Mosca! Lumea e mare si nu duce lipsa de tampiti!
Ingerul meu... Comoara mea!